Precis som jag fruktade så drömde jag om honom.
Jag grät och frös. Han höll om mig, kramade mig, kysste mig... hela natten. Jag vaknade inte en enda gång. Men jag kunde inte känna honom. Han var inte där.
När väckarklockan ringde ville jag bara dö. Vill fortfarande bara dö.
Inga kommentarer:
Skicka en kommentar